Cmirč![](ikone/comments.png) peter2: torek, 12. julij 2005, ob 19.48 uri; ogledov: 0Ali je kdo zadnje čase hodil na Cmir?
Zanima me stanje varoval :?
Hvala in planinski pozdrav |
Odgovori
| | |
|
peter2: torek, 12. julij 2005, ob 19.48 uri Ali je kdo zadnje čase hodil na Cmir?
Zanima me stanje varoval :?
Hvala in planinski pozdrav |
|
peter2: sobota, 16. julij 2005, ob 13.59 uri Zgleda da bo za razliko od raznih Doličev, Prehodavcev, 7J, itd... tam vsaj mir. |
|
marfi: sobota, 16. julij 2005, ob 16.58 uri Očitno nobena "transverzala" ne vodi nanj. |
|
Filip: ponedeljek, 18. julij 2005, ob 8.02 uri Ja, Cmir običajno uživa v "splendid isolation". Že kar nekaj let je, kar sem bil na njem, vem pa, da so varovala le na nekaj krajših odsekih, zato menim, da pot ne more biti problematična. |
|
Filip: ponedeljek, 18. julij 2005, ob 11.11 uri Naj dodam še zanimivo izkušnjo s Cmira - tu sem doživel svoj rekord pri spuščanju. Za 1500 m višinske razlike od vrha Cmira do ceste sem porabil 1,5 ure, torej sem se spuščal s hitrostjo 1000 m na uro. Seveda pa je za to treba najti pravo varianto dol po ploščah in nekaj manjših meliščih, za skokom pa itak prideš na obsežna melišča, ki te popeljejo skoraj do gozda. Pa noge te morajo dobro nositi. |
|
marfi: ponedeljek, 18. julij 2005, ob 13.50 uri Seveda pa je za to treba najti pravo varianto dol po ploščah in nekaj manjših meliščih
Imaš kake napotke? |
|
Filip: ponedeljek, 18. julij 2005, ob 14.29 uri Ker je tega že par let, bi težko kaj konkretnega, ampak naj vseeno poskusim malo opisati.
Pravzaprav sem študiral možnost prehoda po tem kar nevarno nagnjenem svetu več let - gledal sem ga z Vrbanovih špic, pa seveda večkrat tudi iz globeli med špicami in Cmirom, ko sem se spuščal v Vrata za Cmirom. No, potem pa sem kar poskusil, ko sem bil prvič na Cmiru (naj tu še omenim, da se je treba tik pred vrhom Cmira prav po telovadno zavihteti čez manjši skok).
Z vrha se potem vračamo najprej po isti poti, približno do tam, ko se pot skoraj vodoravno zravna. Tam jo mahnemo navzdol ter v levo (težko bi kaj konkretnega tu nasvetoval), iščemo prehode in poskusimo priti do še kar velikega melišča že precej niže spodaj. Po njem se spustimo v dolino med Cmirom in špicami ter se držimo leve (Cmirove) strani. Na njenem koncu pridemo do dva-trimetrskega skoka, ki pa ni težak za preplezati. Nato smo že na obsežnih meliščih, še vedno pa se držim rahlo levo in se po šodru drsamo vse do gmajne. |
|
iki: ponedeljek, 18. julij 2005, ob 15.32 uri Put je detaljno opisan u knjizi Vladimira Habjana "Manj znane poti slovenskih gora". Odličan pogled na taj na njega je s bivka II. Lijepo se vide serpentine kroz klekovinu koje vode skoro do same stijene Cmira. Put je lakše naæi odozdo prema gore, nego obratno. Orijentacijski je najproblematičniji dio od ulaska u stijenu do priključenja na markiranu stazu pod vrhom, no ima dovoljno možica i oni dosta olakšavaju orijentaciju.
Inače, sam put nije previše atraktivan, lijepše bi bilo iæi standardnim markiranim putem gore, a ovim nemarkiranim dolje, jer kako je rekao Filip, melišča su idealna za brzi spust. Mi isto tako nismo nikad brže sišli s nekog vrha. |
|
peter2: ponedeljek, 18. julij 2005, ob 18.37 uri :) :)
Sedaj, ko sem se vrnil s Cmira, ste se pa razpisali ![](./javno/ikone/smiley/smiley-laughing.gif)
Torej: varovala so brezhibna. Sicer so samo na dveh mestih, kjer je potrebno, vendar, če bi tam bile zajle potrgane ali klini razmajani, bi se težko prišlo gor.
Z ženo sva šla gor po Tominškovi, dol pa po dolini za Cmirom. Na Tominškovi se je podrla ena skala in tako je vmes, nekje na sredini vseh zajl, en zabeljen prehod. Na Cmir b.p. Po dolini za Cmirom prav tako, razen kratkega skalnatega skoka, kjer je imela žena nekaj problemov ![](./javno/ikone/smiley/smiley-laughing.gif) . Spust v Vrata pa je res hiter. Najbolje od vsega pa je, da od križišča Staničeva - Kredarica do dol do Vrat nista srečala nikogar ![](./javno/ikone/smiley/smiley-frown.gif) . |
|
BOR_KUM: torek, 19. julij 2005, ob 11.50 uri "Premaknila" me je "reklama" za hiter spust po dolini Za Cmirom. Možnost velja uporabiti tudi brez obiska Cmira!
Povsod berem, da je potrebno preplezati kratek skok preden pridemo na spodnja (ta hitra) melišča. No, temu skoku se lahko izognemo, posebej še, če pridemo po dolini s sedla pod Begunjskim vrhom!
Ko smo (po levi) mimo balvanov (tam se dolina povsem izravna in potem prelomi navzdol) se spustimo po travnatem grebenčku bolj proti desni in ŠELE na mestu kjer bi lahko zavili na melišča pripadajača Vrbanovim špicam in Mlinaricam zavijemo v LEVO skozi ruševnat prehod. Običajno ga označuje možic. Po nekaj deset metrih pridemo nad travnato-skrotasto strmino nagnjeno v levo (proti stenam Cmira). Tu se (z dolžno previdnostjo) spustimo (lahko povsem brez uporabe rok) navzdol. Spust zaključimo na spodnjih meliščih in od tu dalje v levo okoli pod Cmirom (kot je navedeno povsod).
To pišem zato, ker vse več ljudi uporablja to pot za spust v Vrata in torej "je kar je"! Je pa (morda brez obiska Cmira), z uporabo opisanega prehoda, primerna tudi za otroke (bolje na vrvi!). Ob možnosti nevihte je primernejša in varnejša od obeh okovanih klasičnih poti v Vrata.
Uporabna (ko imaš čas in samotno voljo) je tudi različica po desnih meliščih pripadajočih Vrbanovim špicam in Mlinaricam.
Pa še opozorilo. Tudi taka (brez)potja niso za vsakogar, posebej ne v obratni smeri ![](./javno/ikone/smiley/smiley-laughing.gif) ! |
|
iki: torek, 19. julij 2005, ob 12.34 uri Zanima me kako se može spustiti sa sedla pod Begunjskim vrhom u krnicu Za Cmirom? Kada ima snijega, onada nije problem, ali sada kada je sve suho? Da li je jako problematično? |
|
Filip: torek, 19. julij 2005, ob 14.26 uri Tu bi morda svetoval, da gremo po poti za Cmir tako dolgo, da pridemo pod greben, ki se nadaljuje proti Cmiru in tam poiščemo prehod v globel.
Tista dva prehoda, ki ju navaja BOR_KUM, pa sem enkrat iskal - rezultat je bila zmedena plezarija gor dol po tisti škrbini med Cmirom in V. špicami, med gostim ruševjem. Bo treba ob drugi priliki bolj raziskati. Sicer pa se mi tudi tisti skok ne zdi več težak, za manj vajene bi bilo primerno imeti s seboj nekaj metrov prusika. |
|
peter2: torek, 19. julij 2005, ob 19.11 uri Ja.. midva sva bila prvič tam, zato ne bi dajal kakšnih nasvetov kje in kako. V bistvu je pa precej shojeno, tako da se že najde. "Odcep" je bil jasno viden s poti pod Begunjskim vrhom proti Cmiru, ko se konča melišče in markirana pot nadaljuje naprej na Cmir.
Povsem se pa strinjam z BOR_KUM, da taka "pot" ni za vsakogar :!:
Gor pa po tistih meliščih tudi jaz nikakor ne bi šel ![](./javno/ikone/smiley/smiley-laughing.gif) |
|
BOR_KUM: sreda, 20. julij 2005, ob 11.58 uri Iki, res, v snegu je mnogo lažje.
Tudi v suhem ni problem, posebej ne na mestu (sedlu, kjer se levo prvič odpre pogled v zatrep Vrat) med Begunjskim vrhom in začetkom grebena proti Cmiru. Tam se desno spodaj res lepo vidi najlažji prehod po prvem gruščnatem žlebu. Oboje omenila že Filip in Peter2.
No, spust direktno z Begunjskih vratc je težji in zahteva nekaj plezanja. Priznam, prvič sva ga z ženo (res v dežju) gladko obvozila nazaj navzgor in se kasneje spustila po zgoraj opisanem žlebu v dolino Za Cmirom. Naslednjič pa "žilica" ni dala miru in sva se stikala nekaj časa ter našla ... Sem pa slišal, da to mesto za skupine zavarujejo, spodnji skok tudi - je že prav tako! Morda vodniki tako pot uberejo namerno, zaradi dodatka "varnega" adrenalina.
Običajno je prava pot: "ta hitra", "ta enostavna" in "ta varna". Včasih pa, ko čas dopušča in je duša tudi ob sestopu še vedno nemirna ... |
|
iki: sreda, 20. julij 2005, ob 14.48 uri Hvala na informacijama!
Pozdrav |
|
Vid_P: ponedeljek, 25. julij 2005, ob 15.04 uri Ko smo že ravno pri Cmiru... Z vrha (no, skoraj) sva s kolegom pred davnimi leti tudi smučala - prav po prehodu, ki ga zgoraj opisujete. Malo po grebenu nazaj potem pa po navzdol nagnjenih ploščah in v krnico pod Cmirom (tam, kjer se Dolina za Cmirom zravna). Pa ne priporočam kot ne vem kakošno uživaško smučanje, je kar zahtevno. Poleti pa nisem tam opazil kakšnih posebnih težav, strmo skrotje, pač. |
|