Lanževica![](ikone/comments.png) voluhar: ponedeljek, 21. november 2005, ob 16.40 uri; ogledov: 0[b:c853d3bd5e]20. 11. 2005
Dom na Komni 1520 m, Lanževica 2003 m
udeleženi: Treven, Šaro, Lussy, Robert
trajanje: 8h 53
višinska razlika: cca 1400 m[/b:c853d3bd5e]
Tokratna tura se je pričela ob 5.20 h zjutraj, s pobiranjem Trevna in nato
še Šarota in Lussy. Že tako skremženi ksihti so se dodatno spačili na
Petrolovem bencinskem servisu na Voklem, kjer smo zaradi zgodnje ure ostali
brez jutranje kave.
Ob 6.40 h smo dosegli Savico, izhodišče današnjega izleta. Zaspanost nas je
minila ob izstopu iz avta, saj je bilo zunaj -8° C.
V mraku smo se pregvantali v hribovske cote in se podali na pot. Na Komno
vodi dokaj široka in ne prestrma s številnimi oštevilčenimi serpentinami
prepletena pot. Med hojo navkreber je mrak pregnalo sonce in obetal se je
krasen jasen jesenski dan.
Po uri in dvajset minut hoje se je v daljavi prikazal dom na Komni. Minilo
je še dvajset minut sopihanja in že smo bili v domu na zapozneli jutranji
kavi.
Pot nas je peljala naprej mimo koče pod Bogatinom in nas v slabi uri
pripeljala na preval Vratca (Bogatinsko sedlo). Od tu se nam je odprl krasen razgled
na Krn, ter vršace okoli njega. Po krajšem beganju kam, ali na Bogatin in
Mahavšček, ali pa na Lanževico smo se odločili za slednjo, bolj sončno pot. Malo
pred enajsto uro nas je položna in lepa pot pripeljala na vrh Lanževice.
Razgledovanje po Kaninskih podih, Prestreljeniku, Rombonu, Jerebici,
Bavškem Grintavcu, dolini Trente, Mangartu, Jalovcu in Triglavu je malo
kazil le precej močan veter, ki je že tako mrzlemu ozračju dodal še
kakšno stopinjo manj. Največ problemov je imeja naša štirinožna planinka
Lussy, saj ji je voda v odžejevalni posodi zmrzovala.
Odžejani, siti in v suhih oblačilih smo se odpravili proti domu na Komni,
po drugi poti, čez Lepo Komno. Po dobri uri in pol hoje smo ob čaju in borovničkah
sedeli v domu in čakali na žgance z zeljem in kranjsko klobaso.
Kot bi mignil je bila ura 14 in počasi smo se odpravili na enourni spust do
avtomobila, od tam pa nazaj v Ljubljano.
Spisal Robi.
http://tomazsarc.blogspot.com/2006/11/komna-lanzevica-20112005.html |
Odgovori
| | |
|
voluhar: ponedeljek, 21. november 2005, ob 16.40 uri [b:c853d3bd5e]20. 11. 2005
Dom na Komni 1520 m, Lanževica 2003 m
udeleženi: Treven, Šaro, Lussy, Robert
trajanje: 8h 53
višinska razlika: cca 1400 m[/b:c853d3bd5e]
Tokratna tura se je pričela ob 5.20 h zjutraj, s pobiranjem Trevna in nato
še Šarota in Lussy. Že tako skremženi ksihti so se dodatno spačili na
Petrolovem bencinskem servisu na Voklem, kjer smo zaradi zgodnje ure ostali
brez jutranje kave.
Ob 6.40 h smo dosegli Savico, izhodišče današnjega izleta. Zaspanost nas je
minila ob izstopu iz avta, saj je bilo zunaj -8° C.
V mraku smo se pregvantali v hribovske cote in se podali na pot. Na Komno
vodi dokaj široka in ne prestrma s številnimi oštevilčenimi serpentinami
prepletena pot. Med hojo navkreber je mrak pregnalo sonce in obetal se je
krasen jasen jesenski dan.
Po uri in dvajset minut hoje se je v daljavi prikazal dom na Komni. Minilo
je še dvajset minut sopihanja in že smo bili v domu na zapozneli jutranji
kavi.
Pot nas je peljala naprej mimo koče pod Bogatinom in nas v slabi uri
pripeljala na preval Vratca (Bogatinsko sedlo). Od tu se nam je odprl krasen razgled
na Krn, ter vršace okoli njega. Po krajšem beganju kam, ali na Bogatin in
Mahavšček, ali pa na Lanževico smo se odločili za slednjo, bolj sončno pot. Malo
pred enajsto uro nas je položna in lepa pot pripeljala na vrh Lanževice.
Razgledovanje po Kaninskih podih, Prestreljeniku, Rombonu, Jerebici,
Bavškem Grintavcu, dolini Trente, Mangartu, Jalovcu in Triglavu je malo
kazil le precej močan veter, ki je že tako mrzlemu ozračju dodal še
kakšno stopinjo manj. Največ problemov je imeja naša štirinožna planinka
Lussy, saj ji je voda v odžejevalni posodi zmrzovala.
Odžejani, siti in v suhih oblačilih smo se odpravili proti domu na Komni,
po drugi poti, čez Lepo Komno. Po dobri uri in pol hoje smo ob čaju in borovničkah
sedeli v domu in čakali na žgance z zeljem in kranjsko klobaso.
Kot bi mignil je bila ura 14 in počasi smo se odpravili na enourni spust do
avtomobila, od tam pa nazaj v Ljubljano.
Spisal Robi.
http://tomazsarc.blogspot.com/2006/11/komna-lanzevica-20112005.html |
|
emšovka: torek, 22. november 2005, ob 12.42 uri isti cilj, druga smer, druga ura... trajanje skoraj do minute enako.
rana ura... ne morem. zajtrk in kava doma je obveznost, jutranji časopis tudi. kadar izberem res dolgo pot, je bolje, da grem od doma zvečer, prespim v avtu ali kje v gori, potem pa zjutraj gre.
pot na komno je v pozni jeseni prijetna, drevesne krošnje so gole, tako da sonček toplo boža, pogled skozi veje pa seže do jezera, pršivca, vogla, rodice... bližnjice so lepo očiščene. žal mi je, da sem kratke rokave za letos pospravila, z zavihanimi je še vedno vroče. a samo do komne - tam pihlja, rokavi se spremenijo v dolge, pa še dodatne, pa še dodatne.
pot čez lepo komno je ... lepa. samotna. srečam gamsa, ki pazi na varnostno razdaljo, preplašim sovo, sinička pa se ne da motiti.
razgledi z lanževice - v zadnjih sončnih žarkih, ko svet postaja skrivnosten... je to letos res zadnji kopen razgled?
povratek čez vrh nad gracijo in vratca. soseda venera, zvezda večernica, je velika kot še nikoli. luna vzide prepozno, da bi mi osvetljevala pot, nebo pa je svetlo vse do roba komne.
počasen povratek v dolino zaključi eno najbolj samotnih letošnjih poti. |
|