Brez naslova![](ikone/comments.png) mosovnik: ponedeljek, 4. avgust 2008, ob 10.52 uri; ogledov: 0Pravi da bo šla naslednjič tudi z menoj....
Zmagala si; čestitam!!! :D Verjetno si pridobila-zastrupila novega/o ljubitelja/ico planin.
Pa srečno še v naprej. |
Odgovori
| | |
|
vesna5: torek, 29. julij 2008, ob 7.39 uri Prosim če mi lahko kdo pomaga; kakšna je pot (oznake, ali je skozi malo napeta, ali so posamezni strmejši deli) Ribnica - Ribniška koča- Grmovškov dom - Kremžarjev vrh- Slovenj Gradec.
Z mano gre sestra, ki ne hodi pogosto v hribe, pa nočem, da bi ji bil to zadnji izlet. Hoje je cca 5ur (kolikor sem razbrala iz kart). Ali to drži.
Hvala za vsak namig. |
|
Marijan: torek, 29. julij 2008, ob 8.58 uri Vesna,
ta pot je idealna za začetnika in za ta poletni čas. Èe gresta do Ribnice z avtobusom, bosta nadaljevali navkreber kar po avtomobilski cesti mimo naselja Pesnik, mimo spodnje postaje vlečnice in v slabih dveh urah bosta gori na Ribniški koči. Vmes, na sedlu pod Ribniško kočo, nujno zavijta levo navzgor še na razgleden Jezerski vrh (dodatnih 20min). Do koče se pot ves čas vzpenja, vendar poteka v senci pohorskih gozdov, tako, da vama ne bo vroče.
Nekaj (poznojesenskih) vtisov z Ribniške koče:
http://www.ro.feri.uni-mb.si/~marijan/Ribniska/Ribniska.htm
Od Ribniške koče naprej je pa eno samo veselje, saj bosta kmalu zagledali Grmovškov dom na Kopah, pot pa ves čas vodi malo gor in dol, nekaj po gozdu in nekaj po travnatih pohorskih planjavah. Podobno velja tudi za zadnji del poti proti SG, kjer se pa zadnji del kar precej spušča, vendar je cilj že blizu. Vsa pot bi po moji oceni ob zložni hoji trajala dobrih šest ur.
Prepričan sem, da vama bo ta pot všeč in se bosta kmalu odločili tudi za "prvi del", od Maribora, do Ribniške koče! Pa dobro hodita!
Lep pozdrav iz Maribora:
Marijan |
|
vesna5: torek, 29. julij 2008, ob 10.09 uri Marijan,
najlepša hvala.
V začetku julija sem s seboj (Rogla-Klopni vrh), vzela hčerko, sedaj pa noče več z menoj. Naslednja "tarča" za družbo mi je sestra, pa jo moram "nežno" vpeljati. Pohorja pa ne poznam dobro. Še enkrat se najlepše zahvaljujem.
LP iz okolice LJ |
|
francB: torek, 29. julij 2008, ob 21.21 uri Oprostite, ker bom neumno vprašal. Zadnje čase sem manj prisoten na forumu, pa ne vem ali so se časi tako spremenili, jaz pa postal toliko starejši in tudi opisi poti in časi hoje na straneh PZS niso več pravi.
Kolikor je meni znano, po podatkih v vodnikih je za omenjeno pot potrebno 8 ur, res da sama pot ni težka, da pa vem, kaj pomeni za novinca, ki gre prvič v hribe, po šestih urah čiste hoje spust z Male Kope proti Kremžarici (nič posebnega, za novinca pa naporno strm).
Na žalost letos nimam veliko časa za hribe, a sem kljub temu bil cca 40 krat v hribih, zato bi ocenil izlet za spoštovanja vreden. Na Pohorju pa je toliko lepega, da je škoda, če samo letite za postavljenim časom.
Vesna5 - Drugi odstavek je bistven.
Marijan - brez zamere, ne leti nate, spodbudil me je vtis, ki sem ga dobil pri večih objavah na forumu.
Poznam veliko ljudi, ki imajo dušo za gore in naravo, pa so bili le enkrat in zadnjič v hribih, ker so .... Žal!
Želim vam vsem vsaj toliko [url=http://francb.moj-album.com/]lepih [/url] trenutkov v hribih kot se jih uspel doživeti sam. |
|
antares: sreda, 30. julij 2008, ob 1.35 uri Ob normalni hoji:
Ribnica - Ribniška koča ( 2 uri, če se povzpneš preko novega smučišča v Ribnici)
Ribniška koča - Grmovškov dom (1.30 ure)
Grmovškov dom - Kremžarjev vrh (3.30 ure)
Koča na Kremžarjevem vrhu - SG (1 ura)
Tako, da za celotno pot lahko ob normalni hoji kar računate na nekje 8 ur... Sigurno se, da tudi dosti hitreje samo ne začetnik... Od Grmovškovega doma preko Velike Kope in naprej do Kremžarce se zelo vleče in kar noče biti konec poti... Pa tudi strm spust iz Kremžarce v SG zna bit hud napor za noge nekoga, ki ne zahaja dosti v hribe.... Ampak, če štartaš dovolj hitro in imaš lep dan je to res lepa tura.... |
|
vesna5: ponedeljek, 4. avgust 2008, ob 9.42 uri V soboto sva se s sestro sprehajali prek Ribniške koče do Grmovškovega doma (do sitega najedli borovnic), pa tudi drugih sprehajalcev; nabiralcev je bilo presenetljivo veliko, nato prek Velike Kope nadaljevali do Partizanskege doma (dva metra pred kočo se je ulil dež - sva imeli res srečo), ko je malo ponehalo sva nadaljevali (tokrat sva jedli maline, ki jih je ob poti res veliko), opazovali prekrasne rože (pa na žalost ne vem imen), mah v gozdu pa je bil kakor s kristali posut...Pot kar hitro mine, ko opazuješ lepote narave. Na Kremžarjevem vrhu sva se samo na kratko ustavili in nato domov.... Moram pa priznati, da je ful pasalo, ko sem sezula planiske čevlje....
Pravi da bo šla naslednjič tudi z menoj.... |
|
mosovnik: ponedeljek, 4. avgust 2008, ob 10.52 uri Pravi da bo šla naslednjič tudi z menoj....
Zmagala si; čestitam!!! :D Verjetno si pridobila-zastrupila novega/o ljubitelja/ico planin.
Pa srečno še v naprej. |
|
marfi: ponedeljek, 4. avgust 2008, ob 11.07 uri Vprašanje je, kaj bo v gorah, kjer ni borovnic, malin, prekrasnih rož in kot s kristali posutega mahu. So pa zato druge lepote. |
|