Monte Peralba in Monte Chiadenis![](ikone/comments.png) igorz: sobota, 27. september 2008, ob 19.06 uri; ogledov: 0Kar na hitro smo se včeraj zmenili z Iztokom in Rafkotom in se danes navsezgodaj odpravili proti Cima Sappadi. Napoved je bil kar dobra, toda vse do Tolmezza je bilo nebo oblačno, potem pa se je le pokazalo nekaj jasnine. Znana dolina in kraji ob njej so bili hitro za nami in znašli smo se v prijetni vasici s paleto lepih gora naokoli. Sledilo je še 8 km strme ceste in že smo bili na parkirišču v bližini izvirov Piave. Ko smo stopili iz avtomobila nas je kar streslo, hladno jutro, delno oblačno nebo, mrzel SV veter in sneg na severnih straneh sosednjih gora ni obetalo uživaške ture. Kljub vsemu se hitro preobujemo, vmes se na parkirišče pripeljejo še alpinisti iz AO Nova Gorica, mi pa že koračimo po za javni promet zaprti cesti proti koči Calvi. Gremo kar mimo in pod sedlom Sesis zavijemo levo po stezi, ki pelje pod ferrato Piepo Sartor. Na vstopu ferrate se opremimo s pasovi in čeladami, nato pa urno gor, da se malo ogrejemo. Komaj se kaj razmigamo, že je ferrate konec in sledi še nekaj poti do prostornega vrha, pot je bila ves čas kopna, vendar že na robu grebena naletimo na sneg, ki ga je na severni strani gore kar nekaj. Piha zoprn veter, zato se le vpišemo, pozvonimo in že gremo po grebenu proti vzhodu, sestopimo po tako imenovani Papeževi poti (na goro se je povzpel v Juliju 1988 leta, slike si lahko ogledamo v koči Calvi), seveda pazljivo po snegu in občasno še vedno močnem vetru. Kmalu smo na sedlu Sesis od tam pa po poti pod Pic Chiadenis proti passo Cacciatori, vendar že nad njim zavijemo desno navzgor pod JV steno Monte Chiadenisa. Sledi kratka malica, potem pa se poženemo po ferrati navzgor. Že po nekaj metrih je treba spet nekaj metrov navzdol v kamin in po njem več ali manj zelo strmo navzgor. Pri kavernah pod grebenom gre pot v levo, ves čas seveda opremljena z jeklenico in tako vse do vrha, ki je zasnežen. Spet vpis in nekaj fotografij, potem pa sestop po JZ pot navzdol. Pripominjam, da ferrata ni lahka in tudi sestop je ves čas zavarovan. Sledi še obisk prijetne koče Calvi, potem pa nazaj dol do koče Sorgenti del Piave (Izviri Piave) in še nekaj minut do parkirišča. Z obema gorama in postanki smo opravili v 5 urah in na koncu je bil že prav prijeten sončen dan, ravno tak, kot so ga napovedali italijanski vremenarji. |
Odgovori
| | |
|
igorz: sobota, 27. september 2008, ob 19.06 uri Kar na hitro smo se včeraj zmenili z Iztokom in Rafkotom in se danes navsezgodaj odpravili proti Cima Sappadi. Napoved je bil kar dobra, toda vse do Tolmezza je bilo nebo oblačno, potem pa se je le pokazalo nekaj jasnine. Znana dolina in kraji ob njej so bili hitro za nami in znašli smo se v prijetni vasici s paleto lepih gora naokoli. Sledilo je še 8 km strme ceste in že smo bili na parkirišču v bližini izvirov Piave. Ko smo stopili iz avtomobila nas je kar streslo, hladno jutro, delno oblačno nebo, mrzel SV veter in sneg na severnih straneh sosednjih gora ni obetalo uživaške ture. Kljub vsemu se hitro preobujemo, vmes se na parkirišče pripeljejo še alpinisti iz AO Nova Gorica, mi pa že koračimo po za javni promet zaprti cesti proti koči Calvi. Gremo kar mimo in pod sedlom Sesis zavijemo levo po stezi, ki pelje pod ferrato Piepo Sartor. Na vstopu ferrate se opremimo s pasovi in čeladami, nato pa urno gor, da se malo ogrejemo. Komaj se kaj razmigamo, že je ferrate konec in sledi še nekaj poti do prostornega vrha, pot je bila ves čas kopna, vendar že na robu grebena naletimo na sneg, ki ga je na severni strani gore kar nekaj. Piha zoprn veter, zato se le vpišemo, pozvonimo in že gremo po grebenu proti vzhodu, sestopimo po tako imenovani Papeževi poti (na goro se je povzpel v Juliju 1988 leta, slike si lahko ogledamo v koči Calvi), seveda pazljivo po snegu in občasno še vedno močnem vetru. Kmalu smo na sedlu Sesis od tam pa po poti pod Pic Chiadenis proti passo Cacciatori, vendar že nad njim zavijemo desno navzgor pod JV steno Monte Chiadenisa. Sledi kratka malica, potem pa se poženemo po ferrati navzgor. Že po nekaj metrih je treba spet nekaj metrov navzdol v kamin in po njem več ali manj zelo strmo navzgor. Pri kavernah pod grebenom gre pot v levo, ves čas seveda opremljena z jeklenico in tako vse do vrha, ki je zasnežen. Spet vpis in nekaj fotografij, potem pa sestop po JZ pot navzdol. Pripominjam, da ferrata ni lahka in tudi sestop je ves čas zavarovan. Sledi še obisk prijetne koče Calvi, potem pa nazaj dol do koče Sorgenti del Piave (Izviri Piave) in še nekaj minut do parkirišča. Z obema gorama in postanki smo opravili v 5 urah in na koncu je bil že prav prijeten sončen dan, ravno tak, kot so ga napovedali italijanski vremenarji. |
|